Vidocq.2001.720p.BluRay.x264-ESiR 23.976
Paris, 1830.
Așteaptă! Așteaptă. Dacă trebuie să mor...
Vreau să știu. Vreau să-ți văd fața.
Vidocq e mort!
Vidocq trăiește!
Vidocq trădat din dragoste
Vidocq condamnat
Pe drumuri
El încearcă altfel
Condamnatul devine responsabil cu siguranță
Vidocq și noua poliție
Este decorat
Vidocq își face propria poliție
Vidocq și Nimer Agenția de detectivi
Ratatule!
Ce se întâmplă? Ce vrei?
Buna dimineața. Etienne Boisset. Jurnalist.
Pleacă de aici.
Sunt doar un jurnalist.
Scriu despre Vidocq. Sunt un biograf oficial.
Ce-i așa de nostim?
Nu are nevoie de nimeni care să-i scrie memoriile. Dacă cineva scrie un lucru...
Eu sunt primul care trebuie să știe. Mă numesc Nimier, partenerul său.
Înțelegi?
Lasă-mă un moment, am să-ți arat ceva. Privește.
Vidocq mi-a scris.
Mă aștepta. Jur. Dorea să-mi vorbească.
Privește.
Nu știi? Vidocq e mort.
-Da, exact. -De ce, mai exact?
-Ce vrei? -Vreau să-mi termin cartea.
Trebuie să găsesc criminalul.
Ucigașul lui Vidocq. Bietul om.
Trebuie să-l găsesc pe cel ce l-a ucis.
Atunci e mai mult decât o biografie. Va fi o răzbunare. Răzbunarea lui.
Dispari.
-Pleacă! Astfel te pot uita. -Ajută-mă. Spune-mi ce știi.
Faci o investigație? Amândoi?
-Nu faci nimic ? -Cine l-a omorât va avea aceiași soartă!
Te pot ajuta.
Spune-mi ce s-a întâmplat și am să-ți dau amănunte.
Spune-mi cum a început.
A început acum o săptămână, cu doi oameni bogați.
Belmont și Veraldi.
Nu are nici un sens. Asta este pentru că ei au fost loviți de fulger...
Un om lovit de fulger, se numește accident.
Doi oameni loviți de fulger înseamnă complot.
Cu siguranță e vorba de Belmont și Veraldi. Cine sunt?
Belmont a fost cel mai mare producător de arme din Franța.
Veraldi era un chimist celebru.
El făcea explozive.
Și ce-i cu asta?
Sunt vremeri grele pentru armata noastră.
Nu ne putem permite să avem un punct slab acum. Cu siguranță nu acum.
De ce te temi? Un atac din partea germanilor?
Ei impun urmașul la tron.
Mă tem de un atac din interior.
Reformele nu sunt prea populare.
Nu prea. Parisul e plin de conspirații.
Orleanii, bonapartiști, republicanii.
Chiar nu știu.
Nu fac politică.
Oamenii mei au mâinile legate.
Treaba cu fulgerul, merge prea departe. Trebuie să investighezi asta.
M-ai concediat. Nu-ți aduci aminte?
Nu, nu se poate. Prea multă muncă.
Nu înțelegi? Monarhia este amenințată.
Mă aștept la un nou atac, cu un nou fulger.
Plătește. Mă voi gândi la asta.
Morala este un lucru străin ție?
Îți ascunzi talentele.
A cui e vina?
Nu uita.
Mai ai timp până la următorul fulger.
Napoleon a făcut o mulțime de tunuri.
Nu era niciodată de ajuns.
Camerele de lucru erau în biserici. Ca noi.
Acesta-i un loc bun. Foarte aproape de Dumnezeu.
Da, dar nu pentru mult timp. De ce?
Ce întrebare. Numai Belmont cunoștea secretele drenării.
Știi ceva despre moartea lui?
Aceasta este marea scenă a vieții.
Belmont avea succes cu focul și a murit din cauza lui.
Șeful tău a plecat vreodată fără însoțitori?
Nu se temea numai de fantome, nu? Da, se temea de mult timp.
Făcea afaceri necurate?
O persoană mai corectă decât el nu a existat.
A avut câteva lucruri urâte, burgunzii...
dar merită să toastam în cinstea lui.
Ce lucruri rele? Păi, îți voi spune.
Belmont...
Ce vrei să spui? Era ca un artist dacă vrei.
Dar lucrările lui, erau chiar el.
Era căsătorit? Da.
Ce s-a întâmplat? Nimic anormal.
Un om arzând. Aici facem pulbere.
Hainele noastre sunt pline de ea.
Așteaptă. Când fulgerul l-a lovit pe Belmont...
a început să ardă ca o torță.
Poate că avea pulbere în haină.
Haide.
Hainele acelea erau curățate de spălătoreasă.
Ar fi trebuit să fie incredibil de grijuliu.
Nu mă uita pe lista suspecților tăi.
Un tun care explodează, în Austerlitz.
Un mic eșec tehnic .
Mulțumesc, Belmont.
O femeie încântătoare...
Grăbește-te. Gândește-te la următorul fulger. Haide!
Va fi rapid.
Hainele lui Belmont?
Micul african avea grijă de ele. Gandin.
Unde este Gandin? El îi călca rufele.
O să-l chem.
Gandin!
Tu ești Gandin? N-am făcut nimic rău.
Tu ești sau nu?
I-ai curățat vesta în ziua în care Belmont a murit?
N-am făcut nimic rău. Ai curățat-o sau nu?
Sunt nevinovat. Ai curățat-o sau nu?
Îți bag fierul de călcat în gură!
Oprește-te, Dumnezeule!
Scuză-mă. Este din cauza trandafirului.
I-ai spălat vesta? Nu.
De ce nu? Mi-a zis să nu-i o spăl.
Cine ți-a zis? Cine?
Am primit o scrisoare...
Deci știi să citești? Nu, nu.
Rufele lui Belmont și Veraldi nu trebuiau să fie spălate.
De unde era trimisă scrisoarea? Nu știu. Avea și bani în ea.
Ai fost mituit. Nu puteam ști.
Nemernicule! Jur.
Nu aveam de ales.
De ce? Scrisoarea. Era un ordin.
Un ordin de la diavolul însuși.
Prostii! Jur. Jur.
Era scrisă cu sânge.
Cred că fulgerul poate fi numit o țintă.
Pentru a capta un fulger ai nevoie de un dispozitiv...
care să trimită energia acestuia spre o țintă.
De asemenea trebuie să existe și ...
un element metalic în țintă.
Iată.
Protejează-ți ochii.
Simplu. Metalul, totul este acolo.
Focul cosmic ce țintește totul în mai puțin de o secundă.
Dar nu există foc.
O victimă a fulgerului nu poate arde.
Unii dintre ei chiar scapă nevătămați.
Fulgerul era doar un pretext.
Îmi aduce aminte de închisoare.
Uită asta. Sigur.
Ce anume cauți?
Indicii noi.
și mai ce? Mai ce?
Dacă au fost explozii, trebuie să existe și schije.
Ce era acolo în pălărie?
În pălărie, ce era în ea?
Un ac de păr. Un ce?
Un ac de păr din aur. O podoabă pentru femei.
Aurul atrage fulgerul. Ce fel de bijuterie era?
Chinezească.
Reprezenta un diavol... Un diavol...
și ce faceai atunci?
Eu? Nimic.
Vidocq a plecat singur.
De ce? Nu știu.
Poate din cauza bijuteriei. Am devenit prea iscoditor.
Ce a făcut după aceea?
Dă-mi mai multe amănunte. Ar fi trebuit să-l găsesc.
Aș fi putut evita asta. La naiba.
L-am avut...
Voi reveni.
Nu ajungem nicăieri, d-le.
L-au văzut pe Vidocq venind. Nu știu de ce.
și...? De ce anume a plecat el acolo?
Nimeni nu știe.
Continuă investigația. Ascund ei ceva.
Cine a informat ziarele?
Vreau să știu și asta.
La naiba, Tauzet, în acest fel o să părem niște fraieri?
Încă nu am văzut corpul.
Corpul?
Corpul lui Vidocq.
Ce crezi? Că nu am mai văzut până acum un corp?
Pot să vorbesc cu tine? Nu acum.
Bine.
Aș vrea să vorbim despre Vidocq, este posibil?
Louis Belmont, Simon Veraldi, se poate vorbi despre ei?
Ești singura din Paris care are o asemenea bijuterie.
Nu înțeleg despre ce vorbești.
Tu i-ai omorât pe Belmont și Veraldi. Am dovada.
Tu ești! Criminalul cu fulgerul!
Bine. Eu sunt criminalul cu fulgerul. Tu cine ești?
Eu sunt Etienne Boisset. Un jurnalist.
Investighez moartea lui Vidocq.
Nu ești asiatică. Ești foarte perspicace....
...și guraliv.
Vrei să afli tot ce știu. De ce?
Îți spun ceea ce știu și apoi, mi le dai înapoi.
Bine? Nu, sunt probe.
Te acuză de crimă.
Chiar arat eu a monstru pentru tine?
Ascult.
François, mă cunoști doar.
Nu mă poți acuza de...
Nu le-ai pus tu în pălării?
La naiba. Ce s-a întâmplat cu tine?
Nu te mai pot acoperi prea mult. L-am înlăturat pe asociatul meu din anchetă, dar...
Acum două săptămâni am primit o scrisoare ce conținea bani.
A trebuit în schimb să ascund bijuteria, în pălăriile lui Belmont și lui Veraldi.
Am făcut ceea ce mi-au cerut. Nu știu cine a plătit.
și nu te întrebi de ce?
Am crezut că cineva le-a făcut o glumă.
De ce nu? Ei erau clienții bogați.
și scrisorile nu erau semnate?
Semnate? Erau scrise cu sânge?
Nu.
Erau parfumate. Scrise elegant.
M-am gândit că ar fi de la o femeie.
Ce mai știi? Nu înțeleg?
Cine e următorul pe listă?
Cui ai mai pus ace în pălărie?
Cerule.
Spune-mi cine-i următorul.
Ernest Laffite, directorul Domului Invalizilor.
Așteaptă. Vin cu tine.
Ce faci? Lasă-mă în pace.
Lucrez pentru prefect.
Bine. Ce făceai pe acoperiș? Nimic.
Am crezut că văd o umbră. O duc acasă. Este bolnavă.
Iată.
Ceilalți doi? Arhiva personală.
Nu este un complot politic.
Pentru Belmont și Veraldi este posibil, dar nu în cazul lui Laffite.
Faptul că ei se ocupau de arme este o coincidență.
Ei au murit din același motiv. Răzbunarea.
O răzbunare bine plănuită.
și același joc cu fulgerul...
care sună ca o justiție cerească.
Dar tu l-ai văzut pe criminal.
Ai văzut cum a dispărut? Ca prin magie.
Magie, mai slăbește-mă.
și masca? De asemenea se potrivește cu răzbunarea.
Nu prea cred. O oglindă.
Ca și cum oamenii ar trebui să se vadă pe ei înșiși. Vorbești prostii.
Îi cunosc bine. Erau ciudați, dar inofensivi.
Ciudați? Ce vrei să spui cu ciudați?
Asta-i tot ce-ai făcut? Nu m-au atins niciodată.
Ce? Vrei să spui că iubeau pe altcineva?
Își iubeau chipul, trupul...
propria față. Se iubeau pe ei înșiși.
Din aceasta cauză au murit?
N-am idee. Așa a crezut Vidocq. Credea că e mai mult decât atât.
Din cauza că știau prea mult.
Cu siguranță. Îmbrăcămintea lui Dandy. Fulgerul.
O mască oglindă. Nu poate fi mai simplu.
Unde s-a dus Vidocq?
Nu știu. Dar știu că a murit din cauza mea.
Nu, a murit din cauza anchetei.
Nu. El lucra singur. A încercat să mă protejeze.
De aceea a murit.
Îl cunoșteai de multă vreme?
D-le detectiv, vom vedea dacă ești într-adevăr bun.
Găsește o gaură în rochia mea.
Secretul dansatorilor Khmeri.
Este făcuta pe corp. Fără ace sau nasturi.
Ce fel...
Cum era relația ta? Profesională.
Am avut o relație profesională.
Bine. Poftim.
Asta-i o glumă?
Mâine, la aceeași oră.
Mă întrebam de unde ești.
Din Santer. N-am auzit niciodată de locul ăsta.
Un mic sat în Provence.
L-ai cunoscut pe Vidocq? Nu, i-am scris.
A fost de acord să scriu capitole din biografia lui.
Biografie? Mai mult decât o biografie.
O adevărată carte. O carte mare despre Vidocq.
Trebuie să-l găsesc pe criminal. Vreau să scriu ultimul capitol.
Așa îl răzbun eu pe Vidocq.
Îl admiri? știu totul despre el.
Cum a scăpat. Cum a intrat în poliție.
Cum a arestat sute de criminali. Era un profitor.
Nu încerca să-l ponegrești.
și-a părăsit prietenii ca să intre în poliție.
Toată lume știe asta. E scris în cartea mea.
Vidocq vroia să prindă răufăcători, cu orice mijloace dacă era necesar.
Gândea altfel. S-a simțit vinovat. Asta i-a dat forță.
Așa a ajuns să fie investigat.
Era convins că fiecare are și o parte misterioasă.
De aceea trei oameni au murit.
Nu ai zis nimic. Unde s-a dus după ce a plecat de la hotel?
Am uitat. Nu poți face față. Spune-mi ce știi!
A crezut că sunt perverși. Vroia să urmeze acea pistă.
Vroia să meargă acolo unde se întâlnește crima.
Cartierul din jurul închisorii.
Mulțumesc!
Cum merge ancheta noastră? Cineva lipsește d-le.
Șeful suflătorilor în sticlă. Se pare că el lipsește.
Se ascunde. și ceilalți îl acoperă.
Știam eu.
A văzut el ceva și încearcă să se ascundă.
E îngrozit.
Ce se întâmplă? Nimic. Nimic.
Găsește-l până mâine dimineață. Nici o grijă.
Nici o grijă? Belmont, Veraldi și Laffite sunt morți.
și Vidocq, cel mai bun anchetator al nostru, de asemenea.
Cel mai bun. Și tu imi spui să nu-mi fac griji?!
D-le... De ajuns!
Parisul este în preajma unei revoluții.
Fabricile din Belmont s-au închis. Nimeni nu mai produce arme.
Dacă ei erau politicieni, de ce să-l omoare pe Laffite, un doctor?
Asta este o parte din planul lor. Planul lor diabolic.
Păzește zona din jurul închisorii. Cercetează și cel mai mic lucru care se întâmplă.
Te întorci la fabrică.
Întreabă lucrătorii din nou.
Sunt sigur că se mai poate afla ceva. Haide! Vin și eu.
Ministrul Polignac e aici. Trebuie să stau.
Haide!
Sylvia, matroana.
Ce-ar putea să-i fie pe plac tânărului domn?
Focul din Zanzibar?
Saltul Guérande?
Vântul deșertului?
Nu, scuza-mă, nu vreau o femeie.
Investighez moartea lui Vidocq.
Sf. Maică a Domnului, Maria.
Odihnească-se în pace. L-ai cunoscut, nu?
Îmi era mai degrabă un client. Și un prieten. Vreau să știu cine l-a ucis.
Cine nu ar dori? Vreau să ajung la capătul acestei "povești".
Acesta-i iadul. Iadul.
Trei oameni îl interesau. Belmont, Laffite și Veraldi.
Clienți de-ai tăi? Nu.
Casa nu avea produsele pe care le cereau ei.
Produse care erau foarte rare.
Produse? Ce produse?
Virgine. Tinere virgine.
Săracii oameni, cum i-au mințit.
Să facă ce?
Tu ce crezi?
Nu te cred. Nenorociții aceia s-au dus la săraci.
și-au adus copii. Aici poți să-i obții fără probleme.
Nu te cred. Mă plictisești.
Mergi la redacția ziarului Furet. Două scări mai încolo.
Întreabă de Froissard. El știe totul în legătură cu asta.
Furet. Froissard. Jurnalist.
Ai înțeles? Da. Mulțumesc!
Aprilie 15, 1830. Mărturia lui Perrine.
Maărturia lui Simone Ménand.
Mărturia lui Etienne Valmont.
Mai 3, 1830. June 24, 1830.
În preajma închisorii...
Ce faci aici?
Răspunde. Ce faci aici? O investigație.
O investigație? Despre ce?
Moartea lui Vidocq.
Tu? Sunt biograful lui.
Biograful lui oficial.
Dispari, idiotule. Ești mai prost decât prostul.
Crezi că ești atât de puternic?
Adevărul pute. Ce pot să fac?
De ce nu te duci la poliție? Îmi aștept timpul.
Îi cunosc pe toți care au pus asta la cale.
El este acela care a inspirat trei oameni denaturați.
Ești surprins?
Moartea lui Vidocq m-a surprins. Altfel s-ar fi putut aranja.
Vidocq și cu mine eram în aceeași căruță.
Ce căruță? Fabrica.
Fabrica de sticlă? Da.
și legătura cu fulgerul?
Crimele? Virginele? Secrete ascunse.
Am mers acolo când a murit.
De aceea eu am publicat primul.
Froissard, cel mai rapid ziarist din Paris.
Ești nebun? Nu-i o competiție. E vorba de o crimă.
E totul în regulă?
Da, dau sfaturi noului venit.
Nu-i momentul potrivit.
Avem nevoie de tine. Haide.
E-n regulă. Vin.
știu de ce tu nu ai fost la poliție.
Nu ai nimic concret. Fapte.
Alea, alea. Am martori.
Nenorociți. Pleava societății.
Am un martor important. Cine?
Eu însumi. Am văzut totul.
În aparență trăiau ca niște călugări, dar făceau adesea orgii.
Nu te cred. Întreab-o pe Marine Laffite.
Marine Lafitte? Soția doctorului.
Unde o pot găsi?
Nu te baza pe asta. Nu mai poate să vorbească.
E moartă? Aproape.
Opium, fiule. Opium.
A înnebunit complet.
Nu a mai ieșit din casă de când a murit soțul ei.
Nu mai căuta. Nu poți face față singur.
Pui la cale vreo conspirație?
și? Nimic.
N-ai găsit cuțitul? Nu. Ei nu știu nimic.
Sau sunt foarte speriați.
Am vorbit cu Polignac.
Carol al X-lea vrea să abroge libertatea presei și parlamentul.
La naiba. Precum ai spus.
La ce ne putem aștepta?
Revoltă.
Cetățenii vor ieși în stradă și noi va trebui să ne închidem undeva...
în casele noastre și să așteptăm întăriri.
Lasă-l să plece.
Dar gardienii din împrejurimile închisorii?
Renunțăm.
Mâine avem alte lucruri de făcut.
Comentarii... Ce?
Copiii de pe lângă fabrica de sticlă vorbesc despre ceva ciudat.
Ceva ce revine tot timpul... Deci?
Vorbesc despre un fel de monstru ce se află în fabrică. O fantomă.
O făptură cu oglindă în loc de chip.
Nu-ți sună cunoscut?
Ciudat. O legendă din cartier. Ceva care să sperie oameni sau cam așa ceva.
Oriunde a fost o crimă, s-a aflat și acea făptură.
Pure superstiții.
Asta-i tot?
Am crezut...
Poate că în tot acest timp am fost pe un drum greșit.
Poate că acea faptura are legătură cu crimele, cu Vidocq.
Ești nebun ?
Tu crezi in fantome?
Du-te și te odihnește, Tauzet.
Nu trebuie să urmăresc această pistă?
Mergi acasă și dormi.
Peste câteva ore nu vor mai fi fantome care să atace.
Marine Laffite?
Tu ești Marine Laffite?
Ce vrei? Nu am timp.
Sunt reporter. Investighez moartea lui Vidocq.
Vidocq a fost ucis...
De ce râzi?
Pentru că e vina mea.
De ce? Nu înțelegi?
Nu înțelegi că am fost eu cea care l-a împins în brațele monstrului?
Care monstru? Spune-mi.
Când l-ai văzut pe Vidocq? Acum două zile
În salonul meu. Spune.
Vrei să mori? Vreau să știu ce s-a întâmplat.
În primul rând dozele mele. Nu.
Cine-i poruncește aici?
Vin... Vin.
Spune.
Totul a început cu Ernest și ura lui.
Ura unui om care se iubea pe sine,
și care nu dorea să îmbătrânească.
Soțul tău era un pervers. Batjocorea virgine.
Liniște. Nu știi nimic, îi plăcea doar să privească.
Ernest avea grijă de cum arăta ca un obiect de artă.
El se vedea ca pe o capodoperă.
Dar anii s-au făcut simțiți.
Nu mai vorbea despre nimic altceva. Pentru el nu mai existam.
Numai pielea și ridurile lui erau importante.
Toate acele lucruri care l-au distrus.
În fiecare seară îi vedea pe ceilalți doi.
Belmont și Veraldi?
Într-o noapte l-am urmărit.
Cu aceasta, pielea noastră va arăta mai frumoasă.
Asta-i ceea ce mi-ai spus dată trecută.
Ce vrei să obții cu asta?
Prelungirea tinereții?
Ceva pulbere vrăjită.
Și tinerețea ta revine?
Am o propunere.
Ce ne poți oferi? Ce anume cauți tu?
Tinerețea veșnică.
Ce?
Elixirul vieții.
Prostii.
Nimeni, în afară de mine, nu îl poate obține.
Ce vrei în schimbul ei?
Am nevoie de un material.
Trimite-mi-l și vei avea elixirul.
Ce fel de material?
Virgine.
Virgine tinere.
Fete pure.
S-au vândut pentru asta? Ce altceva?
Nu a fost nimic sexual? Ceva sexual?
Au trecut de acel nivel. Știu asta sigur.
Nu, nu e frumusețea. Eleganța.
Un mod de a scăpa de trecerea timpului.
Dar cine era omul cu masca? Alchimistul.
Cine? Alchimistul.
Colinda prin împrejurimile închisorii,
și prin oglinda iși suge victimile.
Nu râde, nu râde. El avea elixirul vieții. Asta-i sigur.
Și avea nevoie de virgine pentru elixir.
Văd că opiul ți-a afectat mintea.
Nu știu de ce te ascult.
Pentru că ți-e frică. Ca și mie. Ca și lui Ernest.
Ca toata lumea. Ești îngrozit.
Ai grijă. Când oglinda ta va dispărea, ești pierdut.
Ești un suflet pierdut. Ești nebun.
Au trecut câteva săptămâni.
Ernest și ceilalți l-au aprovizionat cu virgine.
Vroiam să se termine.
Da, vroiam.
Dar opiumul era prea puternic. Mai puternic ca orice.
Ernest era cuprins de remușcări.
Într-o noapte a spus că s-a săturat.
Opt livrări și nici un elixir.
Ai mințit.
Nu ai nici un secret, nici un elixir. Nimic.
Tu ești... răutatea însăși.
Mai mult. Am nevoie de mai mult.
Nu. Nu a fost de ajuns.
Am nevoie de mai mult.
În acea noapte mi-a spus totul. Nu a mai adus fete.
De aceea Alchimistul l-a omorât?
După Belmont și Veraldi venise rândul lui.
I-ai spus asta lui Vidocq? Da.
și ce a făcut? De ce nu vine?
Ce-a făcut Vidocq? Unde s-a dus?
Ne-a luat caii. De ce?
S-a gândit că ei știu calea spre laborator.
Știau? Răspunde.
Răspunde. Opt livrări. Poți să numeri?
Caii știau calea.
Unde este laboratorul? Unde este?
Pleacă. Lasă-mă s-o fac. Unde este? Răspunde-mi.
Dacă aș fi știut, aș fi fost moartă deja.
Aproape că am terminat.
Religie, zvonuri, superstiții.
O legendă.
Una dintre cele mai vechi legende.
Alchimistul este un savant nebun și un ucigaș ...
multe crimele nerezolvate au fost comise de el.
Unii spun că nu ar avea față, alții că ar avea toate fețele.
Alții spun că fața lui este o oglindă care se hrănește cu suflete.
Cine se vede în mască, își pierde sufletul.
Deschide.
Trebuie să vorbesc cu dv.
Ce faci aici?
Etienne Boisset. Biograful lui Vidocq. Investighez moartea lui.
Asta-i bună.
Prinde-ți-l pe omul acesta.
Spune ce cauți aici.
Omul meu vorbea de cineva ca tine. Un nou investigator.
D-le, ascultați-mă.
Ce ți-am spus? Vidocq l-a găsit pe Alchimist.
La naiba. El există.
Nu e o legendă. Îți explic.
E clar. Foarte clar.
Vidocq l-a vânat pe Alchimist...
și Alchimistul l-a împins în groapă.
Poate... Ce altceva?
Imaginează-ți că Alchimistul e omul din spatele măștii și că Alchimistul e Vidocq însuși.
Nu înțeleg.
Fulgerul, crimele, masca.
Nu am mai comis cineva asta înainte?
și asta explica de altfel aceste instrumente...
și masca de aici, nu?
Dar Vidocq însuși a căzut în groapă? Ascultă.
Cred că și-a pus la cale propria moarte.
Am găsit numai un morman de cenușă.
E un sfârșit frumos pentru un manipulant?
Permite-mi, d-le, dar asta sună...
...prea complicat. Ascultă.
Vidocq și Alchimistul sunt două persoane diferite. Am dovada.
Se pare că-și cunoaște cazul prea bine.
Care dovadă?
Lasă-mă.
Vidocq s-a bătut cu Alchimistul când Laffite a murit.
Am un martor.
și toate aceste instrumente? Vidocq este un om de știință.
Lucra la o formulă.
Și ce? Asta cere o decorație?
Cine a spus că Alchimistul e o singură persoană?
Ești nebun.
Pot să fie două persoane dincolo de mască.
Vidocq și celălalt monstru.
Nimier, de exemplu.
Ești nebun.
Nu, nu contează. E în regulă.
Tu iei...? Dovada.
Ia-o mai ușor, în regulă?
Calmează-te.
Ce vrea să însemne asta?
De unde ești?
Poartă o oglindă, nu-i așa?
În dreptul feței lui e o oglindă.
Cum ai scăpat? Cum?
Ce-a făcut?
Ce face cu fetele? Ce face?
Erau în laboratorul lui?
Ce trucuri murdare.
Nenorocitule.
Știu secretul monstrului. Monstrul e viu.
Masca este un receptor de energie...
Alchimistul fură sufletele...
în momentul în care omoară victimele.
îi privește prin masca lui...
și se hrănește cu ei așa că el nu îmbătrânește.
Alchimistul folosește sângele virginelor...
pentru sticla oglinzii.
Puritatea sângelui...
este cea care îi dă viață.
Dacă am dreptate știu unde este.
Criminalul nu își face el masca, numai materialul.
Are un complice. Un meșter în sticlă. Știu unde este.
În fabrica de sticlă.
Și nemernicul ăla? Muncește?
De unde știi asta? Și...?
Eu cel puțin caut.
Și eu? Crezi că n-am făcut nimic?
Am luat-o de la început.
Calmează-te. Am luat-o de la început.
Ce schimbă asta? Ce știi tu și nu știu eu?
Știu de ce Vidocq era în fabrică.
Știu pe cine fugărea și care era scopul lui.
Vorbești despre Alchimist?
Tu ești pe aproape. Acum trebuie să-l găsești pe complicele lui.
Te referi la suflătorul în sticlă?
Da. Da, el a văzut tot.
Era acolo când Vidocq a murit. Ce?
Astă seara am vorbit cu suflătorii.
Știu că ei ascundeau pe cineva și au înțeles că trebuiau să vorbească.
În schimbul protecției mele.
Va spune totul? Nu are de ales.
Are de ales între mine și Alchimist.
Te duci acolo? Tu înțelegi totul.
Ia-mă cu tine. Vrei să mergi cu noi?
Ia-mă cu tine, și eu vreau să-l prind pe Alchimist,
de asemenea vreau să-l răzbun pe Vidocq.
Noi mergem. Încotro?
Acolo unde încă nu a căutat nimeni. În fabrica de sticlă.
Cu Froissard alături suntem doi.
Acel fustangiu e întotdeauna prea rapid pentru noi.
Și Alchimistul, care a omorât toți martorii, îl urmărește.
Aproape că e rândul lui și îl vom pierde.
Nu, d-le. Știu unde este.
Cu Nimier.
L-au găsit pe suflător.
E timpul adevărului.
Pune-ți asta. Din cauza sticlei.
Am folosit material otrăvit.
Spune tot ce ai văzut.
Nu-ți fie frică. Ei sunt aici ca să te protejeze.
El a spus că se uită după diavol.
Însă chiar el era.
Vrea o mască nouă. A adus materialele.
Când se întoarce?
Când?
Este aici. Cum?
În camera de răcire.
Masca e gata. Trebuie să fie aici. Nu pot să intru acolo dacă el...
Așteaptă!
Dacă trebuie să mor, vreau să-ți văd fața.
Vidocq să moară de bună voie? Imposibil.
Jur că asta am văzut.
Când i-a văzut fața, s-a aruncat în puț.
Tu i-ai văzut fața?
Nu, i-am văzut doar spatele.
La naiba, totul e în zadar. Asta a fost ultima mea încercare.
Ofițer de poliție.
N-ai pierdut nimic. Nimeni nu știe nimic. Nimeni nu a văzut nimic.
Nimeni nu va ști vreoodată cine este Alchimistul.
Chiar așa?
Vreau să-ți văd fața.
Din cauza feții tale te las să pleci.
Din cauza a ceea ce am văzut în mască.
Când am căzut în cuptor, s-a presupus că sunt mort.
Mort pentru toată lumea.
M-au ascuns și au avut grijă de mine.
L-am lăsat pe Nimier să vină.
Am știut că tu ești cel care mă urmărea mereu.
Deghizare mai bună decât Etienne?
A naibii mască.
Nimier.
Lasă-mi-l mie. E încolțit.
Nenorocitul.
Vreau să-i văd cadavrul. Lasă-mă să-l văd.
Vreau să-l văd.
Vreau să fiu sigur că e real.
La naiba. Prefer să trec peste așa ceva.
și acum?
E gata. Lumea mărșăluiește spre Luvru...
Și Carol al X-lea e pe drum.
Asta va schimba ceva?
Pentru ei nu știu. Pentru mine totul e aranjat.
De ce? -În cel mai bun caz, închisoarea...
în cel mai rău, ghilotina. Sau vice-versa.
Vei pleca din Franța?
Nu, îmi voi asuma responsabilitatea.
După tot ce s-a întâmplat...
La naiba. Cum de s-a putut întâmpla așa ceva?
Prietenului nostru, Jean-François Mallet.